LUNEFULDE LYKKE
nogle få år tilbage
Undskyld.
- Vil du have dem? - Nej, det er i orden.
- Har I flere handsker? - Det hele hænger fremme.
- Har I ikke et depot? - Nej, og ikke noget loft.
- Tag dem bare. Det er lige meget. - Nej, du så dem først.
Jeg insisterer. Tag dem bare.
Et øjeblik! Undskyld, men de er vores.
Deres handsker? De hænger jo bare der og sover med deres prisseddel.
- Vi overvejede at købe dem. - Gør De bare det, så køber jeg dem.
- Tag det roligt. - Roligt? Fem dage før jul i New York!
- De skulle være noget særligt. - Vi har længe haft kig på dem.
- Jaså. Hvem er de til? - Min kæreste.
- Hendes kæreste. - Hans kæreste.
- Et par til to personer? - Det er svært at forklare. Gør det.
- Lige nu er han min kæreste. - Men om halvandet år...
...efter operationen... ...bliver han...
- Bliver hun. ...min kæreste!
- Den gik ikke rigtig. - Nej, men glædelig jul alligevel.
- Du har fortjent dem her. - Tak, det var en fælles indsats.
Hvordan skal jeg takke dig?
Så er der et bord ledigt.
- Var der fornuft i det, vi sagde? - Vi skræmte livet af ham.
- Det kalder jeg kaffe. - Jeg betaler. Det manglede bare.
Tak, men nu bliver jeg jo nødt til at finde noget andet til min kæreste.
Var de til din kæreste?
- Nu kan jeg ikke tage dem. - Jo, ellers betaler du ikke kaffen.
Det smager himmelsk. Hvordan kender du stedet?
Navnet tiltalte mig. "Serendipity" er et af mine yndlingsord.
- Hvorfor? - Det er et smukt ord for "Lykketræf".
Men jeg tror nu, at skæbnen styrer alt.
Gør du? Skæbnen styrer alt?
Og vi har intet valg?
Jeg tror, vi træffer egne valg, men skæbnen giver os spor, vi kan følge.
- Små signaler? - Ja.
Heldige opdagelser som Columbus og Amerika.
- Eller Fleming og penicillinen. - Var det Fleming, han hed?
Eller Jonathan og handskerne. Kender du ikke det gamle eventyr?
Helten Jonathan går ud for at lede efter sorte handsker-
- og ved rent og skært lykketræfferi, eller lykketræfning -
- løber han ind i en smuk, engelsk pige med en kæreste.
- Du har en kæreste, ikke? - Jo, og du har handskedamen.
- Ja, jeg har. - Men det har været hyggeligt.
- Håber, du får glæde af handskerne. - Jeg værdsætter mine egne gaver.
- Hvad ønsker du dig? - Golfkøller.
- Skal du møde din kæreste nu? - Nej, han gør nok det samme som du.
Forelsker sig i en andens kæreste? Undskyld, det var bare hyggeligt.
- Måske skulle jeg have dit nummer. - Hvorfor?
Hvorfor ikke? Jeg havde det skønt, men jeg finder dig aldrig.
Hvis vi skal mødes igen, så mødes vi. Tiden er ikke inde.
Måske skal vi mødes til britisk tid. Jeg kender ikke engang dit navn.
Jeg hedder Jonathan. Siger du noget til mig?
Ja.
Glædelig jul, Jonathan. Tak.
Og det var det?
Nej, undskyld!
- Jeg har glemt et halstørklæde. - Her er ikke noget. Kig ovenpå.
- Lad os foretage os noget. - Okay, hvad?
Jeg er ligeglad.
Lov mig, du ikke er på besøg, på jagt efter et green card eller prøveløsladt.
- Ingen af delene, og du? - Amerikaner med ren straffeattest.
Du vil ikke ud med dit navn, så sig, hvad du savner ved England.
- Jeg savner min mor meget. - I hendes sted ville jeg savne dig.
- Yndlingsfilm? - Svaret er: "Skrappe Luke".
- Den kender jeg ikke. - Har du aldrig set "Skrappe Luke"?
Det kan du ikke mene!
Reserveret betjent med solbriller og uden navn. Han minder lidt om dig.
Bedste New York-oplevelse?
- Den her er med i opløbet. - Jeg er smigret.
Ellers noget, du vil vide?
Foretrukne sexstilling?
Ja, det er også min foretrukne. Alt okay? Kom du noget til?
- Ja. - Gjorde du? Lad os se på det.
Du godeste. Det er jo en dyb flænge.
Hvad? Det ordner vi lige.
Sådan.
Hvad? Kigger du på mine fregner?
Den engelske forbandelse. Bleg hud og dårlige tænder.
Det er mere end fregner. Ved nærmere inspektion ses Kassiopeia.
Lige der.
Vent lidt.
For længe siden i Etiopien levede dronning Kassiopeia-
- der mente, hun var verdens smukkeste kvinde.
Alle i riget harmedes over hendes grænseløse forfængelighed.
En dag fornærmede hun guderne.
Jeg husker ikke hvordan, men hun gik for vidt.
Så havguden Poseidon straffede Kassiopeia-
- ved at placere hende på himlen med hovedet nedad.
Der hænger hun med skørtet om ørene og blodet løbende til hovedet.
Og nu er hun bare et stjernebillede.
En samling fregner, der tegner en trone.
Hun begik én sørgelig fejltagelse.
- Og betalte med evigheden. - Nemlig.
- Læseligt! - Tænk, at jeg gør det.
Giv nu skæbnen en hjælpende hånd.
- Det var et uheld! Skriv det igen. - Nej.
Det var et tegn. Skæbnen råder os fra det.
Hvis vi ikke skal være sammen, hvorfor mødtes vi så?
Det er ikke en eksakt videnskab!
Tænk, hvis vi har et frit valg og vælger at skilles uden videre.
- Vil skæbnen så agere postbud? - Det er din hidtil bedste ide.
- Hvad? - Her. Skriv dit navn og nummer.
- På en 5-dollar-seddel? - Gør det nu.
Du er en mærkværdig og interessant kvinde.
- Hvad nu? - Vent her.
- Hvad fanden var det? - Når jeg får seddelen, kan jeg ringe.
Når du hører min stemme i røret, vil du tro på skæbnen, ikke?
Hvad med mig? Du skal også sende noget ud i universet med dit navn.
Du har ret. Hvad har jeg her? Jeg har en god ide!
- Sikke en masse tubaer. - Den her bog, ikke?
Jeg skriver mit navn og nummer i den og sælger den hos en antikvar.
Hvilken? Hvorfor vil du ikke fortælle mig det?
Når du går forbi en antikvar, må du gå ind og kigge.
Det er forkert! Man har ikke sit livs mest fantastiske aften -
- for at overlade det hele til tilfældigheder. Vel?
- Kom med her. - Skal vi tage et værelse?
Nej, jeg vil kende dig bedre først.
- Hvor skal vi hen? - Du bliver her.
Nej, bliv stående der. Gør nu, som jeg siger.
Hvis vi vælger samme etage, skal vi være sammen.
Du er vanvittig.
Okay, stig ind. Når døren lukker, vælger du en knap.
- Jeg forstår det ikke. - Du skal bare tro.
- Tro på hvad? - Skæbnen.
Sara. Jeg hedder Sara.
Her er det. Se, du havde ret.
- Vi skal op. - Josh kan lide det hele. Ikke, Josh?
- Nej, det må du ikke! - Rolig nu. Han er bare en dreng.
Jeg tror, vi er gået i stå.
- Nu kører vi igen. - Tak.
- Er hun her? - Nej, det tror jeg ikke.
Parat!
- Er hun her? - Nej, hun er ikke her.
Ind igen! Kom nu! Af sted.
Undskyld.
Nogle år senere
Når jeg endelig bliver inviteret til bryllup, bliver det flyttet udenlands -
- og mit pas er udløbet, og det hele går i ged, så... Tak.
Jeg tager det meget alvorligt. Det er en ære at være forlover.
På et tidspunkt i livet møder man den, man skal dele livet med.
Livet er vidunderligt, alt falder på plads, krop og sjæl er i balance.
For min ven Jonathan Trager var det menneske... mig.
Jonny og jeg gik i spænd. Vi var brødre i ånden.
Vi blev venner på første år.
Han gik ud med utallige kvinder, men kom altid kravlende tilbage til mig.
- Det var pinligt. - Du elskede det!
En dag var alt forandret. Han ville ikke mere være dokumentarfilminstruktør.
Gudskelov!
Han registrerede knap nok min drilske fingertortur mod hans hovedbund.
Det var, fordi han havde fundet hende... kvinden i sit liv.
Hvis nogen er i stand til at bedømme det -
- må det være mig, hans første hustru.
Hun er begavet, sjov og smuk.
En kvinde, alle mænd ville drømme om, og det tror jeg, vi har.
Det er med vemod og vidunderlige minder-
- at jeg vil hæve glasset for den ny mrs. Jonathan Trager.
Ved I hvad? Når jeg nu skal give afkald på Jonny-
- kan jeg ikke forestille mig nogen mere perfekt kvinde end Halley.
Skål for jer begge.
- Hvor fuld er han på en 10-skala? - 12.
- Kan man blive mere romantisk? - De skændes aldrig.
Surt for deres sexliv.
Granatæblesouffléen er fantastisk. Helt anderledes end sorbeten.
Vi ville gerne gøre jer selskab, men Courtney skal tidligt op.
Halley, du kan stadig nå at trække dig.
Ikke kigge nu! Jeg skal lige nusse lidt.
Du er pragtfuld, og du kan ikke undvære mig!
Jeg er virkelig ked af det, men jeg må også hjem.
Jeg skal op kl. 8 og har et vildt program.
- Bare én drink? - Vi ses om tyve timer.
Godnat, min skat.
Du har bare at være vågen senere.
Så kommer jeg hjem og klæder mig af og kravler ind under dynen -
- og leger, at vi har skændtes vildt.
Vi ses.
Læs den.
Kærlighed i koleraens tid
Vent... Jeg smider "Broerne i Madison County" oven i hatten.
- Okay, og? - Ingenting.
Jeg lod hende gå fra festen og sagde ingenting.
Og nu er hun forsvundet for altid.
Hun var min sjæleven.
Det er farligt at bruge betegnelsen "sjæleven".
Det implicerer, at vi ikke kontrollerer vores egen skæbne.
Den slags tro forhindrer os i at handle.
Hvis du fortsætter her, vil du opleve, at du kunne blive lykkelig med mange.
Tror du virkelig på det?
Ja, det gør jeg virkelig.
Værsgo.
Luk mig op!
Du skal først sige ja.
Ja.
Vent lidt.
- Lad mig. - Den kommer nu!
Du tager det ikke som et varsel, vel? Det var bare et tilfælde.
Vi får den tilpasset. Den er smuk. Jeg er vild med den.
Skift tøj. Jeg ringer til Ryan og siger, du sagde ja.
- Var han bekymret? - Kun for turnéen.
Bryllupsrejsen skal passes ind i planen.
- Hvordan lyder Bora Bora? - Meget... sexet sexet.
En times frokostpause er lige nok til at nå ud til nærmeste golfbane.
Det her var på høje tid. En forfalden kaj blev ombygget for fem år siden -
- for at give folk mulighed for at holde deres drive ved lige og træne teknik -
- og glæder og ærgrelser ved golf bliver bragt ind til byens borgere.
Nick Roberts, ESPN News, New York.
Glimrende, Nick. Den er i kassen. Artie, jeg må løbe.
- Hvad med ekstraoptagelserne? - Kalder Sara Lawson!
- Kan vi klare det på fredag? - Ja.
- Jeg er Sara Lawson. - Goddag. Du skal være i bås 2.
Smut du bare.
- Der har vi jo brudgommen! - Hvor er Lauren?
Hun har fri. Jeg hedder Sara, og jeg skal klippe dig.
Jeg er ikke vild med at være nyklippet til mit bryllup.
- Jeg studser det bare. - Jeg skal leve med billederne.
"Dig og mig for altid!"
"Sara, smil!"
Jeg vil gerne til New York Times på 42nd i stedet for.
Hun dukker op alle vegne. Det bliver ved.
Hun var på golfanlægget. Hun har lagt sig ud.
Jeg gik hen for at blive klippet af Sara, og en cyklist sang om "Sara".
Universet sender mig hele tiden tegn!
Du skal giftes om tre dage. Det er forræderi! Tænk dig om!
Hvorfor risikere et forhold for at jagte luftkasteller?
Lad mig tale ud.
Jeg elsker Halley, og måske er alle forelskelser forskellige -
- og det er uretfærdigt at sammenligne dem, men...
Halley er på en måde "Godfather II".
- Hvad? - "Godfather II".
Den var fantastisk. Måske bedre end den første.
Men uanset hvor god den er, skal man se originalen for at værdsætte den.
Er det for meget at forlange hjælp af min gamle ven?
- Jeg er forlover! - Du arbejder på verdens største avis.
Vi er altså ikke alvidende. Hvad er efternavnet og personnummeret?
Hvis vi finder bogen... Vi gennemsøger alle boghandler.
- Det har du gjort. - Måske overså jeg én.
- Måske er den købt og solgt igen. - Jeg vil ikke blandes ind i det her.
- Måske har jeg fået kolde fødder. - Engelske kvinder bliver hurtigt grå.
For mange år siden lignede hun sikkert Baby Spice -
- men nu ligner hun måske...
Old Spice.
- Flot frisure. - Tak.
- Sig, du elsker mig. - Jeg elsker dig.
- Sig noget romantisk. - Hvad, for eksempel?
Det ved jeg ikke.
At jeg er den eneste pige i hele universet for dig.
Gud, maden! Jeg har tømt dit skab. Vi skal pakke til bryllupsrejsen.
Jeg hader det her sted. Hold kæft!
- Ikke slå til den med tingesten! - Jon.
Jeg kalder på viceværten.
Hej, Jon. Det ligner et bombekrater.
- Tak, Gerald. - Gerald, det er herinde.
Kom nu. Jeg vil se den! Ville du ikke have en rund diamant?
- Hvornår har jeg sagt det? - Da du var yngre.
Da jeg var yngre, ville jeg giftes med Boris Becker.
Hej, venner. Hvad syntes du?
Var sidste nummer inspireret af min søster?
- Hun er min muse. - Vil I høre godt nyt?
- Jeg betaler dig for det. - Nej, for at skåne dig for dårligt.
Lars' koncerter i Stockholm blev udsolgt på otte timer.
Derfor må vi arrangere ekstrakoncerter...
Jeg vil ikke ødelægge noget, men vi har fastsat datoen for bryllupsrejsen.
- Jeg har givet mine patienter besked. - De klarer sig et par uger.
To ekstra uger i Europa er da skønt.
Caroline presser dig, fordi hun vil passe hus for jer.
- Jeg ville spørge, når hun blev fuld! - Strålende ide.
Kom, Kip. Vi smutter, før Sara taler Lars fra det.
- Har jeg sagt noget? - Nej, jeg har bare et stramt program.
Mine klienter er også vigtige. Jeg ændrer ikke aftaler i sidste øjeblik.
Undskyld, men du skal lige godkende de her T-shirt-design.
I orden. Kan vi klare det senere? Det er i orden med hende.
Skrappe Luke
Her kommer kamilleteen. Dejlig varm.
- Sara, det var en filmplakat! - Er det ikke lidt mærkeligt?
Er du ikke færdig med new age, feng shui og alt det fis?
Af en new age-butiksindehaver at være, er du uhyggeligt jordbunden.
Af en nyuddannet psykolog at være, er du temmelig skør.
- Sælger I Casanova-lys? - Ja, vi går.
Kig på hylden over for Caligula-røgelsen.
De er på udsalg, så du er heldig.
Sådan går det, når folk bliver besat af new age.
De tænder kærlighedslys i stedet for at søge lykken på den nærmeste bar.
Hun er røvirriterende.
- Jeg har kun været her i tre år... - Computersystemet er ældre.
De spilder min tid.
Jeg kan ikke gøre noget. De må ikke komme ind bag disken!
Ingen adgang bag linjen!
De skal bare taste kontonummeret ind og sige mig hendes navn.
Javel, når De siger det sådan... Aldrig!
- Hjælper 20 dollar? - Jeg er ikke levnedsmiddelkontrollør.
- Det er meget vigtigt. - Så, nu gjorde De det igen!
De skal blive på den side af disken!
Bliv på den side! Tak.
Hvad skal der til? Jeg må have hendes navn.
Det står lidt sløjt til med min ugeomsætning.
- Gør det? - Ikke for noget.
Godt, jeg skal lige...
Se, hvor mine fødder er, okay?
- Smukt valg. - Kontonummeret er 029351.
Ville De ikke hjælpe mig med min omsætning?
Det var 95 dollar. Vi mangler 700.
- 700 dollar? Det er pengeafpresning! - Det er handelstalent.
Hvad skal jeg bruge? Kom med det.
Her har vi et violet slips. Hvad passer til det?
Jeg ligner en tryllekunstner. Godt, din afskyelige mandsling.
Nu har jeg aftaget forårskollektionen. Er du glad? Find hende så.
Er klaret. Kontoen er nedlagt. Computeren giver ikke noget.
- Kom med den! Er du vanvittig? - De overskred linjen igen!
Jeg pander dig ned! Nu hjælper du mig!
- Jeg har et andet forslag. - Hurtigt!
Gamle ansøgninger om kreditkort gemmes på vores lager i Queens.
Hvis De har et kontonummer, kan De finde hendes ansøgning.
Men De skal bruge en ansat for at komme ind.
De skal bruge en ansat for at komme ind!
Krokodille.
- Naturligt. - Ja, det er.
Stop! Du kan ikke drive krigeriske vikinger på flugt med en shehnai.
Nej, du overvinder dem med din musik.
Det er sagens kerne i nummeret "Mystisk overgivelse".
Ligner han ikke en, der hader musikken?
Næh.
- Hej, skat. - Han dér ligner Alec Guinness.
"Stjernekrigen", Obi Wan.
Hvad laver de? Hvad tænker de? Hvem er de?
De er fortryllede, målløse og taknemmelige.
- Udsultede og underbetalte. - Hvorfor byder de mig ikke til gilde?
Hej, Sara.
- Har du tid et øjeblik? - Okay, jeg smutter.
Lars, jeg får instruktøren til at justere den sidste sekvens.
- Det bliver fint. - Fortæl ham om gildet.
- Hvad er der? - Jeg mistede mine nøgler i går.
- Hvor surt. - De lå i fryseren.
- Er det din spøg? - Nej, jeg er ved at gå fra forstanden.
Det er bryllupsplanerne, turneen og mine klienter.
- Det er al for stor en mundfuld. - Sara, vi skal til Toronto i morgen.
- Du må ikke gå op i limningen nu. - Nej, jeg har bare brug for en pause.
- En pause? - Nej, bare en weekend for mig selv.
Jeg skal have styr på tankerne. Det har intet med forleden at gøre.
Det er bare noget, jeg må gøre for min skyld.
- Men kun hvis det er i orden med dig. - Det er det.
- Tak. - Hvor tager du egentlig hen?
Det ved jeg ikke. New York, måske.
- Tillykke med fødselsdagen. - Du godeste. Mener du virkelig det?
- Gang i den! - Ja, det er meningen.
Tak.
Det var dog utroligt! Det er alt for meget.
- Det er bare en fødselsdagsgave. - Der stikker ikke noget under?
Jo, jeg skal giftes om en uge -
- og jeg vil gerne have en sidste flirt med min veninde.
- Du er ikke rigtig min type. - Tak for det!
Vi skal til New York?
- Gider du lige? - Hvorfor så anspændt?
Du gør mig nervøs. Kan du ikke stå et andet sted?
Excusez moi! Hvad er så din profession?
Jeg skriver for en lille publikation, du måske kender. New York Times.
Hallo? Hvem?
Dean? Hvem må jeg sige, det er?
Et øjeblik. Din redaktør.
Nej, den har jeg ikke fået skrevet endnu.
Den er heller ikke skrevet.
Med al respekt, så vil de alle stadig være døde i morgen.
- Okay. Farvel. - Skriver du nekrologer?
- Ja. - Du må være stolt.
- Jeg får det sidste ord. - Ikke i aften. Jeg tvivler.
- Taler stadig! - Sidste replik!
Mine øjne kan ikke mere. Svarer de her numre overens?
Er det 0293?
- 0293. Tillykke. - Er det det rigtige?
Ærgerligt, at efternavnet er udvisket.
Det var hans tommelfinger! Han tværede navnet ud med fingeren.
Nej, det er bare min spøg.
Sådan er det med karbonpapir. Derfor ville Amerika ikke vide af det.
- Er det hendes adresse? - Den er syv år gammel.
Spørg bygningens administrator, hvem der boede der for syv år siden.
Tak.
- Hvorhen? - Hvor skal vi hen?
- Kør os til et sted i New York. - Hvabehar?
- Lige hvor du vil. - Det er ikke en adresse!
- Har du ikke bestilt hotel? - Nu må du ikke blive vred.
- Jeg nægter simpelthen at tro det. - Hvilket kvarter?
- Jeg ville sige det på flyet. - Det var virkelig lurvet!
- Jeg er ikke tankelæser! - Vent, Eve!
Du var aldrig taget med, hvis jeg havde sagt sandheden.
Hvad er meningen? Helt ærligt forstår jeg dig ikke mere.
Sig noget til mig. Et eller andet, der giver bare lidt mening.
Under hele flyveturen har jeg kigget ud ad vinduet og tænkt.
Ikke på min forlovede, men på en fyr, jeg mødte for hundrede år siden.
Min eneste erindring om ham er et sløret billede på nethinden.
Det var kun få sekunder. Et brudstykke.
Og det var lige netop i det tidsrum -
- universet kun eksisterede for at føre os sammen.
Derfor er jeg her. For at lade skæbnen føre mig, hvorhen den vil.
Fordi når alt det her er overstået, har jeg fået ham slået ud af hovedet.
Lad os håbe, han er en led fascist, der tørrer bussemænd af på bilsædet.
Vent et øjeblik.
Hvorhen?
- Det koster en megastor kage. - Hvorhen?
- Kør os til Waldorf. - Endelig beslutter hun sig!
Godt, så går vi...
- Den vej. - Jeg følger med.
Kig nu bare i din computer, og find den.
Jeg må ikke udlevere informationer. Jeg er vikar. Jeg kender ikke reglerne.
Nyuddannet og allerede skrankepave.
- Hvad med retten til privatliv? - Ved du, hvad den gør godt for?
Den beskytter millionærer. Ved du hvem? Sig det!
Filipensbefængte typer på din alder, der har skovlet penge ind -
- på internetfirmaer, der ikke producerer en vare -
- men alligevel genererer overskud til lade aktionærsvin.
Som medlem af det retsløse proletariat -
- føler du da behov for at beskytte de digitale plantageejere?
- I ville have lejerens navn i 1994? - Helt nøjagtig december.
- Her. - Sebastian Mignon.
- Nej, Mignon! Det er fransk. - Vi søger en Sara.
- Tror du, det er den rigtige? - Måske var det en kæreste.
- Du gjorde det rigtige. - Smukt arbejde.
M-i-g-n-o-n. Fik du det? Nemlig.
Mange tak, Sally. Hun er en skat. Det er i Brooklyn.
- Vi tager undergrunden. - Glemmer du ikke noget?
- Generalprøve og polterabend? - Der er masser af tid! Kom nu.
Prada! Er du gal?
Prada!
- Jeg elsker det her! - Den koster 20 dollar.
Det er en gyselig kopi.
I det mindste står der "Prada" på min kopi.
Jeg kan købe en tusch for en dollar og rette det. Jeg tager den.
Det var 20 dollar? Jeg har dem her.
To spande bolde for ens pris!
- Hvor skal vi så hen? - Det ved jeg ikke.
Jeg kan mærke noget lige her, hvor jeg står. Davs med dig!
Vil De hjælpe mig op?
- Alt i orden? - Er bolden uskadt?
- Jeg klarer mig. - Du glade verden!
Det er et tegn. Taxa!
Kan man ikke få piller mod det?
Han må være her. Det må han. Jeg kan mærke det.
Undskyld mig. Du står i vejen.
Undskyld.
Nick Roberts, ESPN News, New York.
Ved du, hvem der spiller golf? Mænd, der er for fede til at spille tennis.
Hvor mange gange i livet bliver ens søn for eksempel gift?
Ved De, hvorfor jeg elsker golf? Det skal jeg sige Dem.
Man kan holde flere års pause og stadig komme stærkt tilbage.
- Jeg har ikke spillet i over fem år. - Er det rigtigt?
Kom du noget til?
- Eve, pas på! - Åh nej! Undskyld!
- Sig noget. - Jeg tror, jeg slugte en plombe.
Tak, fordi vi måtte komme. Mr. Mignon, vi har et spørgsmål...
Mignon!
- Mr. Mignon. - Mignon, ligesom kødet.
Mr. Mignon, har De boet sammen med en Sara?
En køn, mørkhåret, lidt mystisk og helt enestående pige?
- Oui. - Ved De, hvor vi kan finde hende?
- Nej, det gør jeg ikke. - Kan De huske hendes efternavn?
Helt ærligt, Deres ekskærestes efternavn?
Nej, hun var ikke min kæreste. Vi boede bare sammen.
- Hun blev henvist af... - En bofælle-anvisning?
- Hun boede her med sin kæreste. - Ham er jeg ligeglad med.
- Han flyttede ud kort efter. - Sidst på året flyttede hun også.
Efterlod hun sig noget? Måske med et efternavn?
En regning eller noget bagage? Hvad som helst vil være en hjælp.
Jeg husker, at hun sad på mig.
- Sad hun på Dem? - Ja, hun sad på mig en overgang.
Jeg fandt hende inspirerende.
Det er vel derfor, jeg overhovedet begyndte at male hende.
- Nå, hun sad for Dem. Undskyld. - Det sagde jeg også.
- Det sagde han. - Selvfølgelig.
Har De maleriet?
Du vil forstå mig, når du ser hendes ansigt.
Er det hende her?
Ja, øjnene ligner. Og den britiske afsmitning ses i kronen og scepteret.
- Kender De bofælle-anvisningen? - Nej, jeg gør ikke.
Men hvis det er til nogen hjælp, husker jeg, hvor den lå.
- Ja! Hvor? - På Manhattan.
- Hvor på Manhattan? - 60th Street.
- Øst eller vest? - Lige ved siden af det...
Til venstre for det eventyrlige lille konditori..."Serendipity".
Der lå det.
Tillykke med fødselsdagen. Den er på huset.
- Jeg er en frygtelig veninde! - Nej, det er du kun, hvis du synger.
- Tusind tak, fordi du tog med. - Ingen årsag.
Sara, det er en smuk tanke -
- at hele tilværelsen er del af en overordnet plan -
- der skal føre os sammen med den udkårne.
Men hvis det stemmer, hvorfor lever vi så?
Eller træffer beslutninger. Hvad skal vi stå op for?
- Kager? - Nej, ikke for kager.
For at vi kan begå fejltrin.
Fejltrin som denne rejse. Er man klog, tager man ved lære.
Man opdager, at livet ikke er et eller andet indviklet skuespil -
- med instrukser til skuespillerne. Livet er en rodebutik. Et stort kaos.
Jeg må nok hellere give op.
Du har en forlovet, der på trods af sin syrede hang til orientalsk musik -
- som alle håber er midlertidig... elsker dig meget højt.
Du skal ikke give op, men vågne op.
Vi går.
- Her er en. - Tag den!
- En butik med brudeudstyr! - Hvor ironisk. Vent her.
- Hvad er klokken? - Omkring halv otte.
Gud velsigne bruden
De er flyttet ind til centrum.
- Jeg kan ikke. Det er forbi. - Hvad mener du?
"Gud velsigne bruden", for fanden! Tydeligere kan det ikke blive.
- Det står ikke skrevet i kortene. - Det er et spor. Vi snakker på vejen.
- Det er ikke et spor, men et tegn. - Hvad er forskellen?
Et spor er noget, en detektiv følger. Kvitteringen, lageret, franskmanden.
At jeg aldrig har fundet bogen, tegn. At Sara ikke fandt sedlen, tegn.
- Er noget, der ikke sker, et tegn? - Fraværet af tegn kan være et tegn.
- Klart! - Jeg ved det ikke.
Måske findes skæbnen ikke. Ellers er den ikke på min side.
Sådan her skal det ikke ende. Vi skal se troldmanden til sidst.
- Afslutte eftersøgningen. - Den slutter her! Min brud venter.
Hvis Sara pludselig dukkede op, hvad ville hun så bede dig om?
At løbe hen på Waldorf, for alt tyder på, at jeg skal giftes.
- Brudekjole. Masser af hvidt! - Ikke for at være banal, men...
Hvis du giver op, finder du måske aldrig ud af, hvem Sara er.
Måske var det ikke meningen. Måske er denne labyrints formål -
- at føre mig direkte tilbage til udgangspunktet.
Nemlig mit bryllup.
Kan man ikke få piller imod det?
- Halley? - Du godeste! Eve!
- Hvor pudsigt. Hvordan går det? - Godt.
Sara, jeg var leder af kollegiet, hvor Halley boede.
- Er det ikke morsomt? Det er Sara. - Goddag.
- Er der gået otte-ni år? - Vi gik på Boston University sammen.
- Var det ikke pragtfuldt? - Jo, hvad laver du her?
- Jeg skal giftes i morgen. - Skal du? Tillykke!
Tillykke.
- Her på hotellet? - Ja, vil du med til generalprøve?
- Tag bare med. - Ja, det vil jeg vildt gerne.
Du må gerne tage din kæreste med.
Nej, jeg skal op ovenpå og ringe til min forlovede... som er en mand!
- Du må være stolt. - Godt, så ses vi senere.
Farvel, min labre, lesbiske lækkerbisken!
Det var bare for sjov. Det er noget, vi har sammen.
Lars?
Hvad laver du her? Hvordan vidste du, hvor jeg var?
- Intuition. - Er det rigtigt?
Nej, jeg tog hotelguiden for New York -
- i alfabetisk rækkefølge bagfra.
Sara, jeg savnede dig.
Undskyld. Jeg forstår godt, du stak af.
Jeg var så optaget af pladen og af videoen.
Og Jonathan kigger selvfølgelig på Halley.
- Og der ender den egentlige vielse. - Undskyld, jeg har brug for hjælp.
Og så er I gift.
- Hvem er den pige? - Det er min gamle veninde Eve.
Godt, det var det. Husk at komme i morgen kl. 9 til fotografering.
- Undskyld, men stripperne venter. - De "eksotiske dansere".
Nej, stripperne.
Vi ses kl. 21, men jeg lovede Judy at være hjemme kl. 22.
Fantastisk, så er der en time til svir. Lad os smutte.
Før du bortfører Jon og far til jeres manderitualer, skal jeg tale med ham.
Smukke brud. Jeg venter i taxaen.
- Det er Jon. - Hyggeligt at møde dig.
- Sig, du kommer i morgen! - Mener I det?
- Hvor sødt. I morgen kl. 12? - Ja, tag bare din veninde med.
Okay. Jeg kommer.
Tak. Hvor hyggeligt.
Vi ses i morgen. Farvel så længe.
- Hvad er der? - Det er dig.
Hvad har jeg gjort?
Jeg havde bare følelsen af, at du har været fraværende på det sidste.
- Det passer ikke. - Du skal ikke lyve.
Jeg har drømt om det her hele mit liv-
- forestillet mig kjolen og blomsterne, ja, selv musikken.
Alt er fuldendt, bortset fra min forlovede -
- som er fløjet af sted til Ønskeøen.
Måske har jeg været lidt distræt. Mænd får tit kolde fødder.
Min forlovedes fødder skal være varme -
- når vi skal gå op ad kirkegulvet om få timer.
Jeg er virkelig ked af det, Hal.
Hvad det end er, du er optaget af, vil du så ikke godt slippe det?
- Lov mig det. - Det har vist sluppet taget i mig.
Et øjeblik.
- Hvad er det? - Gaven til brudgommen, selvfølgelig.
- Jeg glemte at tage din med. - Ja, det er helt i orden.
Pak den op.
Det er en førsteudgave.
Du står altid og bladrer i den, når vi er i en boghandel -
- og jeg opdagede, du ikke har den selv.
Hvad er der? Kan du ikke lide den?
Den er helt perfekt. Det var et glimrende valg.
- Er der noget galt? - Hun hedder Sara Thomas.
Hvordan?
Halley forærede mig den som bryllupsgave.
Sally? Det er Dean fra "nekrologer".
Giv mig adressen på Sara Thomas. S-a-r-a T-h-o-m-a-s.
Jeg har et gammelt nummer. Vi venter.
Øjeblik. Kan jeg få dig til at stoppe? Jeg kan ikke høre noget.
Et øjeblik, skat. Okay, kom... Hvad?
Aflyse i Düsseldorf? Hvorfor?
Aflyse Stockholm?
Se lige alle de stjerner.
De har alle sammen navne.
Jeg ved ikke, hvad den hedder.
Det er Kassiopeia.
Stjernebilledet. Det er Kassiopeia.
Hvis vi bliver ti minutter forsinket, kommer jeg for sent til brylluppet.
- Generer det dig overhovedet? - Du er en kraftidiot.
- Tak. - Du er mit forbillede. Ved du det?
Sådan et slags orakel. Du handler og får ting til at ske.
Courtney er flyttet.
- Hvad? - Vi har skændtes virkelig længe.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg ville ikke spolere dit bryllup.
- Hvad fanden skete der? - Vi lod det ebbe ud.
Sådan er det. Det døde.
- Vi døde. - Hvad var dødsårsagen?
Der var ikke nok af det her og det her.
Af det her! Og ikke nok... Du ved...
Husker du, hvad filosoffen Epiktetus sagde?
"Vil du forbedre dig, skal du være parat til at tage dig fjollet ud."
- Det har du gjort. - Jeg arbejder hårdt på det.
Jeg vil være en kraftidiot.
Du er et sejt røvhul!
- Det er mig, røvhullet. - Ja, han er.
Måske burde du ringe i forvejen.
Det er høfligst. Så får hun tid til at rydde op.
- Jeg går ikke op i rod! - Det gør hun måske.
- Siger du nu, at jeg skal gå? - Jeg forbyder dig at kigge!
- Hvorfor holder du fast? - Fordi det vil gøre ondt på dig.
En bragende succes.
Sagde hun ikke, at alt har en begrundelse?
- Måske ligger vi her, fordi... - Fordi hvad?
Fordi du ikke har lyst til at stå et andet sted.
Javel, så kravler vi.
Det er piloten.
Afgangen bliver desværre udsat på grund af dårligt vejr.
Flyvekontrollen har forbudt os at lette, så vi sætter filmen på nu.
Er du ved at gøre dig i stand?
Du ved, jeg elsker et godt bryllup.
- Har du talt med Lars? - Vi talte i morges, før han rejste.
Han klarer sig nok. Det håber jeg i hvert fald.
Selvfølgelig. Det gør du også.
Jeg må ikke tale i telefon. Kan jeg ringe, når jeg kommer hjem?
- Kom nu godt hjem, ikke? - Stort kram.
- Hovedtelefoner? - Ja tak.
Det bliver tre dollar.
- Hvad er nu det? - Er der noget galt?
Jeg har vist byttet tegnebog med min veninde.
Ja, jeg har. Se selv, "Prado"!
- Er der penge i den? - Jeg ser efter.
Ja, der er. Tak.
- Undskyld mig. - Det er denne herres byttepenge.
Jonathan!
Jonathan. Undskyld. Jeg bliver nødt til...
Tak. Undskyld mig.
Ja, det er i New York. Jeg skal bruge adressen på en Jonathan Trager.
T-r-a-g-e-r.
Charles Street 34? Tak. Til Charles Street 34.
- Kan jeg hjælpe? - Jonathan Trager. Bor han her?
- Du kommer for sent. - Til hvad?
Brylluppet. Waldorf-Astoria.
- Skal han giftes? - Det er måske allerede sket.
Vent! Hallo, vent! Undskyld!
Til Waldorf-Astoria. Så hurtigt som muligt.
Kan du se, hvad det er?
Undskyld.
Åh nej...
Stop!
- Er det forbi? - Brylluppet?
Ja, det hele er forbi.
Men bare rolig. Du får din gave tilbage.
- Hvabehar? - De sender altid gaverne retur.
Du spurgte, om det var forbi. Sagen er, at det aldrig kom i gang.
Ja, det hele blev aflyst i morges.
Aflyste han det?
Det er jo forfærdeligt.
Var du ven af bruden?
Eller gommen?
- Hvad er det for et vejr? - Hvor blev foråret af?
Hvilken peptalk vil du have?
Hvad har du?
Den inspirerende: "Du kan få, hvad du vil have." Meget populær.
Nej, så er der: "Op med humøret, der er flere fisk i havet."
Vi kan altid falde tilbage på klassikeren:
"Når Gud lukker en dør, åbner han et vindue."
Sig bare, jeg handlede rigtigt.
Det behøver jeg ikke.
- Jeg skrev det. - Hvad er det?
- Din nekrolog. - Hyggeligt.
Jeg kunne ikke få skrevet talen. Det var, hvad der kom ud.
Jeg er miljøskadet.
- Tyve, ikke? - Tak.
- Skal du møde Courtney? - Ja.
Den havde jeg brug for.
Grækerne skrev ikke nekrologer.
De spurgte kun om én ting, når et menneske døde.
"Havde han lidenskaber?"
Hvordan ser jeg ud?
Som en kraftidiot.
- Pøj-pøj. - Tak.
Jonathan Trager, velrenommeret producer hos ESPN -
- døde i aftes af komplikationer over tabet af sin ven og forlovede.
Han var 35 år gammel.
Den lavmælte og stædige Trager var ikke just en håbløs romantiker-
- men i sine sidste dage afslørede han ukendte sider af sin psyke.
Dette skjulte kvasi-jungianske karaktertræk -
- viste sig under jagten på hans forlængst tabte sjæleven -
- en kvinde, han kun havde tilbragt få timer med.
Desværre endte den langvarige eftersøgning lørdag aften -
- i en dundrende fiasko.
Men selv i nederlagets stund holdt den tapre Trager fast i -
- at livet ikke blot er en række meningsløse sammentræf.
Det er en kæde af begivenheder-
- der kulminerer i en mageløs sublim plan.
Om tabet af sin bedste ven udtaler Pulitzer-prisvinder Dean Kansky-
- at Jonathan var forandret i de sidste dage af sit liv.
"Alt stod tydeligere for ham," siger Kansky.
Jonathan indså, at hvis vi skal være i harmoni med universet -
- må vi tro fuldt og fast på det, man i oldtiden kaldte "fatum".
Det, vi i dag omtaler som skæbnen.
- Hvad vil du gøre? - Prøve at finde ham.
Det tror jeg ikke, du skal. Du skal bare være her.
- Der er noget i luften. - Eve, hvad er der sket med dig?
Du er blevet dit eget værste mareridt.
Og tag nu en jakke på. Det er iskoldt.
Jeg hedder Jon.
Jeg hedder Sara.
- Glædelig årsdag. - Hvordan er du blevet så romantisk?
Jeg tror, det betyder lykke at vende tilbage til gerningsstedet hvert år.
Skål.
Ingen drikkevarer i forretningen! Jeg må bede Dem gå.
- Husker du mig? Det er pigen. - Frøken Karbonpapir? Javel.
- Han hjalp mig. - Skal De ikke handle, så gør plads.
- Vi vil gerne have et par handsker. - Desværre. Dér lød klokken.
Vi har åbent fra 10 til 19, undtagen søn- og helligdage -
- når ledelsen holder lukket eller ved besøg af nobiliteter.
Nej! De skal blive på den anden side af disken.
De kan ikke komme herover. Her er kun adgang for personale! Tak.
Oversat af Ellen Mygind Kristensen